- Tidligere... - Hvad i...
- Fortæl mig alt. - Jeg hedder Kiera Cameron.
Jeg kom her til fra år 2077.
- Hvem er det? - Hvordan er du inde i mit hoved?
Hvordan er du inde i min computer?
Evolutionen følger vores skema. Krigen begynder nu.
- Alec? - Du tabte et væddemål.
Ja, for klog og sjov er så nederen.
Det er i orden, Emily. Jeg elsker også dig.
Det vil knuse Alecs hjerte, når han hører, du arbejder for Escher.
- Træk mig ud. - Han elsker dig.
Og du elsker ham. Du fortsætter.
Hvor er Alec Sadler?
Det er mig. Jeg har brug for oprydning.
I kalder dem "freelancere".
De har en række prikker tatoveret mellem fingrene.
- Hvad vil de? - Jeg svor at beskytte verden.
Fra dem, der vil misbruge teknologi til at pervertere alle tider.
Jeg må acceptere sandheden.
Jeg når måske aldrig tilbage til dem.
Men jeg prøver.
Du bestemmer ikke reglerne for vores lille aftale.
Vi vil forandre ting, ikke tage dem til os.
Visse problemer fra min fortid er ved at indhente mig.
- Hvor tager du hen? - Thailand.
- Skal du flyve lige nu? - Det fly er forsinket.
Travis trængte ind i laboratoriet. Du gav ham adgang.
- Han går efter Escher. - Gør hende ikke fortræd.
For sent.
Læg våbnene. Nu!
- Find jeres mål. - Løb!
Emily!
Hun er død, dit røvhul. Jeg bebrejder dig.
Alec ved ikke, hvor farlig Escher er.
Du havde ret om alt. Emily, Escher...
Men måske er her ikke en antistof-maskine.
Med tidsmaskinen kan jeg sende dig hjem, og mareridtet vil slutte.
- Er du sikker på, du kan? - Lad os se.
Hvor længe har vi, før Escher opdager os?
- Undskyld. - Hvad laver du?
- Jeg beskytter min familie. - Han er en trussel.
Han er min far!
Tidsrejser er ikke bare et vidunder. Det er familiens foretagende.
Bliv, hvor du er.
Jeg kan rette op på tingene og ødelægge apparatet.
Det var det eneste, jeg ville.
At samle stumperne og vende tilbage til min familie.
Det er muligvis sandt, men der vil stadig være en afvigelse.
En fejl i kontinuummet.
Dig.
Alec... Jeg kan komme hjem.
Det ved jeg.
- Men jeg må redde hende. - Nej!
Nej!
Hold da kæft!
Ring efter vagterne.
- Hvad med Lucas? - Det ordnes.
- Skaden er ovre. - Undtaget Sadler.
Han er ikke vores problem længere.
I denne tidslinje.
Jeg dræbte dig. Du er død.
Jeg dræbte dig...
Jeg dræbte dig!
Du har sikkert mange spørgsmål.
Jeg har ikke tid til at gå i detaljer.
Vi begik en fejl.
- Du begik en fejl. - Jeg?
Du lod ham manipulere med og bruge dig.
- Escher? - Alec Sadler.
- Hvor er Alec? - Ikke hvor...
Hvornår.
Du kender ham.
Du kender den udvikling, der førte ham til forræderiet.
Han brugte tidsmaskinen for sin egen skyld.
Så jeg må spørge dig nøjagtigt...
Hvornår er han?
EN UGE TIDLIGERE
Hold da kæft, det virkede.
Emily.
Emily. Han rejste tilbage for at redde Emily.
- Vær nøjagtig. - Jeg ved det ikke.
- Hvad førte til hendes død? - Det bør I vide. I dræbte hende.
Bare svar!
Vi kan altid tage andre metoder i brug.
En uge... måske.
Kellog lukkede Travis ind i laboratoriet.
Emily og Alec kom væk.
De tog hen til Jason.
Der stødte jeg på dem, og så kom jeres folk.
Det er forvirrende.
Hun er klar.
Hvordan er du i live?
Jeg dræbte dig.
Jeg husker det.
Snart vil du vide alt, hvad jeg ved.
- Og se slagmarken for første gang. - Slagmark?
Dette er en krig, Kiera.
Og alle krige har én ting til fælles.
Død.
Og ofre.
Fandens.
Hvem er du?
Jason...
- Hvem er du? - Hvem er jeg? Din far.
Sig ikke det. Det er privat.
- Hvem er du? - Jeg er mig.
Godt så... Jeg er fra fremtiden.
- Nej, jeg er fra fremtiden. - Fremtiden om en uge.
- Nå, så er jeg med. - Ja, jeg er ret sikker.
Så...
- Vil du ændre noget? - Ja, Emily er i fare.
Jeg må ændre nogle småting her og der.
- Så Emily ikke dør. - Hvad?
- Og så tager jeg mig af Escher. - Escher.
- Kan jeg hjælpe dig? - Ja, kom.
Lad dem ikke se dig.
Jeg hedder Katherine og er cellens vogter.
- Chef-freelancer? - Hvis du synes.
Den døde mand siger, at jeg vil få svar.
Curtis mener, at jeg spilder min tid med dig.
Se mig an.
100 år efter din fødsel startede en krig.
Vil starte.
Det er ikke en krig om land eller rigdom, men om alt.
Tidsrejser er Pandoras æske.
Kort efter du forlod din tid, faldt teknologien i kriminelle hænder-
- som kun så muligheder.
Det er populært at rejse tilbage af selviske årsager.
Man vedtog love og beslaglagde teknologien, men skaden var sket.
Misbruget kunne kun forebygges med et sikkerhedsnet baseret på en ide.
Et fælles ønske om at beskytte historien.
Vi minimerer virkningen af disse angreb.
En mand ofrede sig og rejste 1.000 år tilbage for at grundlægge en orden.
De skulle altid stå klar til at neutralisere fremtidens trusler.
Det lyder som en kult.
Jeg selv og de, du ser her, er blot historiens vogtere.
Vi er som dig. Vi prøver at forebygge forbrydelser.
- Er I ikke fra fremtiden? - Nej.
Vi holder os fra tidsrejser, der ikke er godkendt til strategiske formål.
- I kunne stoppe det ved henrettelsen. - Det ville være selvmord.
- Det går imod min tro. - I nævnte ofre.
Det vigtige her, og det, der kommer dig personligt ved...
Skæbnen ligger ikke fast. Tiden er ikke uforanderlig.
Kontinuummet er som et træ, der kan vokse vildt eller kultiveres.
Vi er på den røde side af træet.
Da Alec brugte tidsmaskinen, skabte han en hel ny gren.
En ny fortælling.
Han eksisterer ikke længere i denne tidslinje.
Ved du, hvad det betyder?
Han vokser ikke op til at blive 2077s Alec Sadler.
Han skaber ikke sit imperium.
Din fremtid.
Af snørklede veje betyder det, at vi nu kæmper for det samme.
Kontinuitet.
For os betyder det, at træet forbliver kultiveret og sundt.
Og du kan vende tilbage til din familie.
Men det sker måske ikke nu.
Ved at lade ham rejse blev vi medvirkende til en forbrydelse.
Og grundet forbrydelsens natur kan mine folk desværre ikke gøre meget.
Du, derimod...
Du kan måske rette denne fejl og vende hjem til dine kære.
Jeg lytter stadig.
Hallo?
Er her nogen?
Vi har ikke meget tid.
- Hvad laver du? - Jeg afbryder overvågningen.
Så vi ikke ses. Jeg må også holde styr på mit andet jeg.
Jeg kan spore hans telefon.
Og tag dragten.
Hvad er der sket med dit ansigt?
Dit ansigt...
- Er det slemt? - Som en slem fyr.
Kom du op at slås med nogen?
- På en måde. Det er kompliceret. - Det er det altid.
- Alt i orden? - Ja.
- Godt så. Hør her, vi må... - Nej, hør du her.
Hvad end du har gang i med Sonya og Travis, er det slut.
Jeg ændrer koderne, og du kan ikke redde dig selv med CPS-dragten.
Forstået?
- Jeg ville aldrig... - Det har du allerede gjort.
Sæt farten ned. Hvad sker der?
Du virker lidt ude af fatning. Du er ikke dig selv.
- Jeg kan ikke tale om det. - Er det noget med din kæreste?
- Hold dig fra Emily. - Hun er ikke min type...
- Hold dig væk. - Fint, jeg holder mig væk.
- Men du må vide... - Jeg ved, hvad jeg må vide.
- Du skræmmer mig. - Ja?
- Vil du beskytte din fremtid? - Det ved du.
Så fokuser på den virkelige trussel.
Escher.
Om få timer anholder Kiera Lucas og finder resten af tidsmaskinen.
- Hvad så? - Får Escher den, bruger han den.
- Ja, men uden strømforsyning... - Han har en.
Han byggede et antistof-laboratorium til den tidsmaskine, I kom med.
Du skulle være så klog, så regn det ud.
Hvad så? Escher rejser tilbage til vores ankomst og dræber os.
Derefter...
Så ligger verden vel for hans fødder.
Er det sådan, man holder sig oppe?
- Så I skal beskytte tidslinjen? - Ja, og det har vi gjort i 1.000 år.
Gik alt ikke galt, da jeg og Liber8 kom her til?
Skabte det ikke en ny gren på jeres træ?
Jo, og vi samlede folk som dig og Liber8 for at reparere den skade.
- Samlede? - Det er ikke længere en mulighed.
Alec har skabt et større problem.
Men hvis alt allerede er gået galt... Hvilken forskel kan jeg gøre?
Det er lige det, Kiera.
I forhold til historien er evner irrelevante.
Tusinder kan dø, uden noget sker.
Men en person kan forme historien radikalt.
Alec Sadler er en af dem.
Det er du måske også.
Jeg tror, at I alle er gået fra forstanden.
- I har vrangforestillinger. - Kiera.
I dræbte agent Gardiner og gav mig skylden for at slippe af med mig.
- Og nu vil I være venner? - Tingene har forandret sig.
Det må man sige.
- Lad mig gå, så tænker jeg over det. - Vi kan ikke lade dig gå.
Gå ikke glip af en mulighed for at hjælpe dig selv.
Du kan hjælpe alle.
Vi er vist færdige her.
- Hold da kæft. - Lad os komme væk.
- Hvem er de? - Hvorfor skulle jeg vide det?
De lader til at være interesseret i dig.
En kult af en art.
De har vist holdt tidsrejser hemmelige siden tidernes morgen.
De holder folk fra at forandre historien.
- Vi burde brænde stedet ned. - Hvad med de andre?
De låser alle dørene om lidt.
- Er du med eller ej? - Hvad med os?
Når vi kommer ud herfra?
Holder du dig fra mig, holder jeg mig fra dig.
Jeg advarede dig mod hende. CPS-folk åbner ikke øjnene så let.
- De er hjernevaskede. - Hun vil se logikken.
Da er det for sent. Jeg sagde, at Gardiner var en fejl.
Det er ligegyldigt. Hun har vigtigere hensyn.
Lad mig om det.
Hun er mor. Det forstår du ikke.
Uautoriseret exit. Sikkerhedsovertrædelse.
Ændrer du en ting, vil en masse andet også ændre sig.
- Den tanke er faldet mig ind. - Vær forsigtig hvad...
Alec?
Hallo?
- Vi burde ikke... - Ja.
Vi går tilbage. Det vil forvirre dem.
- Så de kommer foran os. - Nemlig.
Du opfører dig sært.
- Må jeg ikke beundrer min kæreste? - Jo, det må du vel.
Hvad er der sket med dit hoved?
Jeg slog det ret slemt. Det slog mig ud.
Jeg glemmer ting. Så hvis jeg har glemt alt næste gang, er det derfor.
Nå... Thailand?
- Hvad? - Vi bør rejse derhen.
- Jeg har altid villet derhen. - Også jeg. To sjæle, en tanke.
- Hvornår vil du af sted? - Vent. Mener du det?
Ja.
Hvad?
Jeg er nødt til at fortælle dig noget.
Intet vil forandre mine følelser, eller at jeg gerne vil rejse.
Jeg ordner tingene og ringer.
Det vil fungere.
Kiera...
- Flot. - Jeg gjorde det samme under oprøret.
- Det gik bare omvendt. - Hvordan det?
Min løjtnant synes, det var en god ide, så vi fintede.
Jeg blev fanget bagerst og kom bagud.
Jeg så til, mens hele enheden blev taget til fange.
Jeg slap kun væk, fordi jeg faldt. Dumt.
- Dumt reddede dig. - Den gang.
- Det er en labyrint. - Og fuld af rotter.
Fandens.
Det vil tiltrække opmærksomhed.
De finder os.
Jeg holder dem hen, så du kan flygte.
- Nej, jeg gør det. - Garza.
Du kan hente politiet. Dumt redder mig ikke denne gang.
Godt. Jeg kommer tilbage efter dig med politiet.
Så lukker vi det her.
- Jeg kan stole på dig, ikke sandt? - Jeg kommer tilbage.
Hvad var det?
Så er det nu. Giv mig ti sekunder og løb så.
Skynd dig tilbage.
- Der er hun. - Fandens.
Derovre!
- Målet er nede! - Gå ind!
Tag hende!
Lig stille!
- Garza? - Død.
Det er vel ligegyldigt nu.
Du kan ikke undslippe din skæbne, Kiera.
- Det kan vi heller ikke. - Denne tidslinje styrter sammen.
Den dør, og vi dør.
- Intet kan ændre det nu. - Du sagde, jeg kunne.
At jeg kunne hjælpe mig selv og komme hjem.
- Det kan du. - Hvordan?
Jeg kan vise dig det.
- Tænk på det som en redningsbåd. - Seriøst? Skal jeg stige i den?
- Den er sikker. - Hvordan ved du det?
Teknologien har eksisteret længe. Den er som din tidsmaskine.
Det hjælper mig ikke.
- Tager jeg fejl, dør du alligevel. - Og har du ret?
Jeg overlever, men alt i denne tidslinje dør?
Det kan intet ændre, men du kan rette op på det.
Sørg for, at Alec ikke tager din fremtid.
- Der må være en anden udvej. - Nej.
Det er din eneste chance, og på sin vis, vores eneste for at overleve.
Eller en version af os.
- Du hører ikke til i denne tid. - Det ved jeg.
- Eller dit andet jeg. - Hvad?
Den Kiera, der eksisterer i Alecs nye tidslinje.
Har du noget til mig?
Kiera mener, at hun kan stoppe Lucas.
Julian Randol er lige gået, fordi jeg ikke har noget på ham.
Jeg forhørte den næste mulige borgmester-
- men jeg kan ikke holde på ham, fordi anklagerne ikke kan enes.
Nogens hoved må rulle.
Se.
Er du uskadt?
Ja, jeg slog mig bare.
Jeg har ikke meget tid. Jeg har information.
Kom med det.
Lucas er under din yndlingsbro. Den, der sprængtes, da han kom.
Jeg sender ERT ind med det samme. Vi bør skynde os.
To af Alec, to af mig.
- Du bør undgå dit andet jeg. - Og hvis jeg ikke kan stole på andre?
- Løsningerne kan være ubehagelige. - Hvad mener du med "løsninger"?
- Jeg kan ikke forudse noget. - Det er en smule vagt.
Jeg skal nok forklare det.
Først skal jeg bruge din hånd.
Led ikke efter Gardiner. Han er myrdet.
Freelancerne vil give dig skylden for det, hvis du ikke passer på.
Hvor kommer alt det her fra?
- Det er kompliceret. - Virkelig?
- Lige meget. Jeg må gå. - Alec.
Jeg er bekymret for dig. Hvad foregår der?
Nogle ting vil nok ikke give mening de næste dage.
Men jeg er ked af det, jeg gjorde.
- Alec, hvad? - Kiera. ERT er på vej, kom.
- Stop! - Kom ud!
Hold hænderne oppe!
Kom så. Du er vist ikke så klog, som du tror.
Afsikr området.
- Er det, hvad jeg tror? - Ja.
Den er lidt mere avanceret end den, du kender.
Det ved jeg.
- Vi må i gang, mens vi stadig kan. - Jeg ordner det.
Det skal du. Alec ændrer historien lige nu.
Det har jeg forstået.
Held og lykke.
Hvordan fandt du mig?
Vi ved nok begge, at det ikke var let.
Jeg håber, at det var besværet værd. Dit og mit.
- Vi er ikke blevet introduceret... - Jeg ved, hvem du er.
Hvad kan jeg gøre for dig?
Vi har fælles interesser.
Det ved jeg ikke noget om.
Alec Sadler.
Antistof.
Tidsrejser.
Jeg har en fornemmelse af, at vi har den samme strategi.
Og hvis det var sandt?
Træder vi hinanden over tæerne, bliver en af os irriteret.
Og reagerer. Jeg sætter mine penge på mig.
De odds tager jeg gerne.
Din selvtillid er en facade, ikke sandt?
Et sted at skjule sig.
Du kan ikke skjule dig for evigt.
Jeg skjuler mig ikke.
Matthew.
Jeg er lige her.
Og jeg regner med, at du bliver lige her.
- Dig? - Stille, Garza.
- Hvad laver du? - Husker du oprøret?
Da du overtalte din leder til en manøvre, og alle blev fanget?
Det er det, jeg gør lige nu.
Hør efter. Nede af gangen er nogle tunneler.
Drej til venstre og følg lyden af vand.
Det fører dig ud herfra.
- Hvad med dig? - Jeg distraherer dem.
- Hvem er de? - Jeg har ikke tid til at forklare.
De har større problemer nu end dig og Liber8.
- Det er ikke nok... - Løb og bliv ikke fanget.
- Jeg vil ikke glemme det her. - Fint med mig.
Vis mig dine hænder, Kiera.
Jeg overgiver mig.
- Hej, Katherine. - Har vi mødt hinanden?
- Det har vi. - Det tror jeg ikke.
I en anden tidslinje.
- Tal videre. - Måske bør jeg vise dig det.
Hun siger sandheden. Koderne er verificeret.
Af dig.
- Hvorfor lod du Garza flygte? - En gammel gæld.
Og du fortalte mig, at du har større problemer.
- Gjorde jeg? - Der er to af Alec Sadler her.
Hvad fortalte jeg dig ellers?
At jeg skal rette op på tingene.
At vi ønsker det samme.
At beskytte fremtiden.
Først, stop planen om at skyde Gardiners mord på mig.
Jeg er ikke til nogen hjælp som flygtning.
To af Alec Sadler betyder to mulige fremtider.
Jeg må fastslå, hvilken Alec Sadler der vil skabe den fremtid, vi ønsker.
Og hvad sker der med den anden?
Kiera...
Nej.
Nej...
Jeg ændrede ting.
Jeg er så ked af det.
Så ked af det.
Trine Nørgaard www.broadcasttext.com